Han sagde: "Det er jul." Så jeg sagde:
Skal vi gå ud og julehandle?
Knægten er 16.
- Han sagde: "Det er jo jul, onkel." - Hør, hvor meget klipper du af?
- Onkel Azim... - Det er ham.
- Den knægt, jeg talte om. - Han ser da rar ud.
Hvordan går det, Ekrem?
Han ser måske rar ud, men han vil ikke hjælpe mig.
- Her, Ekrem. Tag den her. - Nej, Azim...
Vi havde en aftale, men nu smyger han sig udenom.
Lad dog knægten være, Azim.
Det er åbenbart et psykisk problem.
Tag nu den forbandede ragekniv og gør det af med den lusede russer.
Vil du ikke nok hjælpe mig?
Skal du have metadon? Så skal jeg se en recept.
- Blødte hun, da I fandt hende? - Ja.
- Fik du hendes navn? - Nej.
Hold bare ud, lille skat.
Barnets livstegn ser meget svage ud.
Fosterets hjerterytme er på 60, 58, 57...
- Lad mig høre. - Vi er nødt til at forløse hende nu.
Jeg er bange for, at moderen er død. Vi stopper.
- Bogfør det. - Ukendt kvinde, død 20/12 kl. 23.13.
Spædbarn, født 20/12 kl. 23.14.
- Har du sovet? - Lidt.
Mor... Har du det godt?
Selvfølgelig ikke. Det er jo jul.
Hvor har du den her fra, Anna?
- Du lod ham selv lege med den. - Jeg kan jo ikke læse russisk.
Det har jeg jo sagt, onkel Stepan.
Den lå i en taske, som tilhørte en pige, der døde.
- Plyndrer du altid de døde? - Ja da.
Det er en af vore frynsegoder.
Vidste du, at din datter plyndrer de døde?
Jeg søger efter en adresse.
Du har altså en onkel, som ikke går og plyndrer de døde.
- End ikke for deres hemmeligheder. - Nu ikke så højtravende.
Op med albuen.
Læg den i hendes kiste.
Begrav hemmelighederne med hendes kroppe.
Krop.
Det er ental.
Jeg hedder Tatiana.
Min far omkom i minen, så han var allerede begravet, da han døde.
Vi var alle levende begravet der. Under den russiske muld.
Så jeg rejste derfra for at finde en bedre tilværelse.
Nå...
Du henter Azim og hans møgkælling af en kone.
Så finder jeg på noget, så vi kan smutte.
Hvem fanden er nu det?
Måske har nogen sendt din far en luder i julegave.
Hvor er du bare utroligt flabet.
Arbejdet kalder.
Af sted.
Vi ses.
- Vi har desværre lukket. - Ja, det ved jeg.
Jeg er jordemoder.
Medmindre mine døtre skjuler noget, er du gået galt i byen.
Jeg vil gerne tale med bestyreren.
- Khitrova? - Min far var russer.
- Hvad hed din far til fornavn? - Ivan.
Så du hedder Anna Ivanovna.
Kom ind.
Fart på! Jeg må røre godt rundt, ellers koger borsjtjen over.
Det er familiedag i dag. Det er min søn Kirill. Skynd jer nu.
Skynd jer nu lidt. Flere rødvinsglas derovre.
Mine engle. Mine små engle, I skal øve jer noget mere.
I skal få træet til at græde. Græde.
Det er et gammelt visitkort. Fra før ombygningen.
Men hvis hun havde arbejdet her, ville jeg have kunnet huske hende.
Måske har hun spist her engang.
Smag engang.
Smag.
Det smager fantastisk.
Far lavede borsjtj på samme måde.
- Fru Azim. - Tak.
Jeg er ked af, jeg ikke kan hjælpe. Det er trist. Meget trist.
Skidt, jeg finder ud af det, når hendes dagbog bliver oversat.
- Hendes dagbog? - Jeg fandt den i hendes taske.
Tag dagbogen med herhen, så skal jeg oversætte den for dig.
Hvis vi finder navnene på hendes slægtninge...
...skal jeg nok ringe til dem.
- Jeg kan få min onkel til det... - Jeg kan lave borsjtj til dig.
Som din far lavede den. Skal vi sige i morgen kl. 19?
Så er det en aftale. Men nu må du have mig undskyldt.
- Farvel, Anna. - Farvel.
Er du altid på Trafalgar Hospital?
- Ja, altid. - Det er godt.
Flot motorcykel.
Ural. Dem ser man ikke så ofte mere.
Det var min fars.
Hvad forlanger du for den?
Den har affektionsværdi.
Affektionsværdi. Det har jeg hørt om.
- Bliver du ikke til festen? - Nej.
Heller ikke jeg. Chauffører bliver ikke inviteret med.
Skal vi gå ud og få os en drink?
Anna...
Hvorfor er din kæreste her ikke, så han kunne skære for?
Jeg bor ikke sammen med Oliver mere, onkel Stepan.
- Nu bor jeg her et stykke tid. - Så længe du har lyst.
Jeg vidste, at han ville stikke af.
Han stak ikke af. Jeg er jo ikke en brændende bygning.
- Sorte mænd stikker altid af. - Stepan!
- Må jeg ikke være ærlig? - Han var læge, Stepan.
Hvad har det med sagen at gøre?
Det er unaturligt at blande racerne med hinanden.
- Det var derfor, at fosteret døde. - Hold så kæft, Stepan!
Anna!
Du er nøjagtig ligesom ham. I forbandede, russiske fulderikker.
Hallo?
- Hvad er det? - Det er en panda.
Er kysten klar?
Hva'? Nej, ikke "stranden".
Jeg sagde "kysten". Det er en talemåde, din idiot.
Det betyder: "Er politiet væk?"
Er du sikker? Godt.
Nej. Min far er ikke indblandet.
Chaufføren bliver hernede.
Tag det roligt. Tror du, at jeg gør den slags?
Han er ikke chauffør. Han er bedemand.
Jeg bryder mig ikke om ham.
Jeg har indrettet de øvre lokaler til en privat klub.
Lidt spil, spiritus, tobak, mad og dans.
Det har været overraskende...
Ekrem.
Fald ned. Langsomt.
Jeg har fået billetter, Azim. Det er med Chelsea.
De sagde, at der ikke var flere, men jeg fik billetter til kampen.
Gå ind og se en DVD nu.
Af sted.
Han ved godt, at han ikke må sige, han har set os, ikke?
Han ved ingenting.
Englene har rørt ham.
Ja, det er ham. Han var som en bror for mig.
Og nu ligner han fandeme bare en stor sodavandsis.
Vis dog den døde en smule respekt.
Respekt?
Det her er respekt.
Så er han din, Nikolai. Vis ham lidt respekt.
Pæderast!
Har du en føntørrer?
Blev du færdig med at klippe ham?
Jeg tænkte, du ville have betalingen.
Du må hellere brænde tegnebogen.
Nu fjerner jeg hans tænder og skærer fingrene af ham.
Du må hellere gå udenfor.
Også dig.
Vent. Skal vi ikke lægge nogle sten i?
Nej, det her er det bedste sted at skille sig af med et lig.
Det er et godt sted at smide et lig.
Sådan.
En...
To...
Tre...
Strømmen holder det nede, indtil det er uden for slusen.
Jeg er så glad i dag.
En ven kom tilbage til landsbyen og fortalte om alle mulige steder.
Paris, Amsterdam og London.
Han har virkelig været der.
Han sagde, at i de lande var fremtiden allerede i gang.
Anna? Jeg ventede dig ikke så tidligt.
Er det i orden?
Jeg har kopieret det hele.
- Hvor er originalen? - Den skal Tatianas datter have.
Det kræver briller og et klart hoved.
Jeg har forbrudt mig mod mine egne regler og drukket vodka.
Jeg oversætter den i morgen.
Så kommer jeg hjem til dig med det.
- Hvor bor du, Anna? - Ikke langt væk.
Jeg kan bare hente det her.
- Jeg kunne også køre dig hjem. - Jeg har min motorcykel derude.
Kom nu, Kirill.
Ud.
- Op at stå, Kirill. - Nu er vi to makkere.
Ved du det?
Davs.
Beklager.
Hvor fanden er dine nøgler?
Vi besøgte en kurdisk bar. De fejrer slet ikke jul.
Hvad har jeg nu gjort, far? Skal det være en julehilsen?
Jeg tror, han har fået nok.
Hvad fanden bilder du dig ind?
Far...
Pokkers.
- Der er kommet vand i den. - Vand? Hvorfor tror du det?
Spøg.
Postbudene i min landsby kørte på dem der, da jeg var lille.
Det er en russisk kopi af BMW.
Samme.
Hvabehar?
Må jeg?
Tag bussen.
Skal du langt?
Bare på den anden side af parken.
Jeg er chauffør. Jeg kører sågar limousiner.
Hvis Semyon hører, at jeg lod dig gå hjem i regnen, så fyrer han mig.
Har du mødt en pige, der hedder Tatiana?
Ja, masser.
Hun var gravid.
Nej, så har jeg aldrig hørt om hende.
Hun døde, mens jeg havde vagt.
- Jeg troede, du bistod fødsler. - Fødsel og død går hånd i hånd.
Hun havde stikmærker på armene. Hun var nok prostitueret. Hun var 14.
Tror du, at Semyons søn kendte hende?
Jeg er chauffør. Jeg kører bare til venstre og højre.
Vi skal til højre her.
Hvor meget skylder jeg dig?
Det er en julegave.
Godmorgen.
Han er vist fra den russiske mafia.
Han er medlem af Vorijv zakone.
Stjernen på knæet betyder, at han ikke knæler for nogen.
I de russiske fængsler...
...skrives ens livshistorie på kroppen med tatoveringer.
Uden tatoveringer eksisterer man ikke.
Han var mafiakaptajn.
Og han er blevet professionelt efterbehandlet.
Der var noget mere.
Det lå i hans jakkelomme.
Anna.
Kom her, Stepan.
Fortæl hende, hvad du lige fortalte mig.
Hvad er det, Stepan? Jeg er sent på den.
- Hvem har givet dig den? - Den lå på kommoden.
Du skal ikke rode i mine ting.
- Du bad ham oversætte den. - Jeg har sat en anden til det.
Nej, Anna. Du kan ikke gå til andre med det.
Du kan ikke gå til nogen med det.
Nasilovanje betyder voldtægt.
Igla betyder kanyle.
Prostitutsia... Det kan du nok gætte.
Jeg går ud og vasker hænder.
Anna, Stepan siger, -
- at pigen endte i kløerne på Vorijv zakone.
Hvad du, hvad det betyder?
Hvis jeg ikke finder nogle af hendes slægtninge, -
- bliver Christine sat i pleje. Og så hænger hun i systemet.
Hvem har kaldt hende Christine?
Noget måtte jeg jo kalde hende. Det lyder lidt som "Christmas".
Hun er så yndig.
Hvis Stepan oversætter den, overlader du så resten til politiet?
Fortæl ham, at jeg har hørt grimme ord før.
Nå, hvem af dem skal vi kneppe?
- Du kan vel være ligeglad. - Altså!
- Vælg en. - Lad mig nu bare hygge mig.
Du skal altså kneppe en af pigerne.
Ja, ja.
Du skal kneppe en af pigerne nu.
Det er en ordre!
Hvad går der af dig?
- Hvem vil du kneppe? - Slap af, Kirill.
Hvis jeg skal anbefale dig til far, vil jeg se, at du ikke er lortebøsse.
Så er det nok, Kirill.
Nok? Din sibiriske okse. Du skal ikke hakke på en vor.
Jeg har taget dig med til fars yndlingsstald.
Han kommer her selv, fordi de er rene alle sammen.
Nu vil jeg se dig kneppe en kælling.
Bevis, at du ikke er bøsse.
Psykopat.
Hvem af dem skal det være?
Hende der.
Da jeg var lille, var London næsten som en by i Bibelen.
Jeg vidste ikke, om det var et rigtigt sted.
Min ven sagde, at i London betalte man piger for at synge.
Hvis jeg sang sådan et sted, kunne jeg tjene mere på en uge, -
- end min far tjente på et helt år.
Flot.
Det var flot.
Var det?
Tak, min bror.
Hvis du har set nok nu...
...så skrid ud, mens jeg klæder mig på.
Hvad hedder du til efternavn?
- Sig mig dit efternavn. - Kirilenko.
- Hvor kommer du fra? - Ukraine.
Hvilken by eller landsby?
Irpen. Uden for Kiev.
Hold dig i live lidt endnu.
Er du med?
Min ven får mig til Amsterdam, og derfra rejser vi til London.
Jeg har øvet mig på at synge. Ja, jeg synger i kirkekoret igen.
Jeg øver mig på at tale engelsk.
Min ven siger, at hans onkel ejer en restaurant, hvor man kan synge.
Onklen skal nok tage sig af mig.
- Nu skal du sove. - Jeg listede mig herind, Anna.
- Hvordan er du kommet ind? - Der står altid døre åbne.
Du må ikke være herinde.
Lad mig lige tale ud. Jeg har oversat dagbogen.
Det rystede mig at erfare, -
- at min søn Kirill er nævnt flere gange i dagbogen.
Jeg har længe anet, at han var kommet på afveje.
Hans mor... Hun døde, da han var helt lille.
Hvad stod der om ham?
Meget dårligt.
Men jeg beder dig om at lade mig tage mig af ham.
Hvis dagbogen falder i politiets hænder...
Noget af det, min søn har gjort...
...er ulovligt.
- Han er en god dreng. - Jeg tænker mere på barnet.
Ja, selvfølgelig.
Åh, Anna...
Er det barnet? Hvor er hun sød.
Jeg har forhørt mig rundt omkring.
Jeg har fundet adressen på Tatianas familie i Rusland.
Det er jo der, barnet hører hjemme.
Måske kunne vi lave en aftale.
Forstår du, hvad jeg mener?
Han er på vej ud.
Du ved, hvor du kan finde mig.
Og jeg ved, hvor jeg kan finde dig, Anna Ivanovna.
Jeg blev kastet ned ad trappen og landede på nogle sække.
Kirill løb ned til mig.
"Han slog mig, indtil jeg blødte."
"Så ville han voldtage mig, men han kunne ikke."
"Han blev mere og mere vred og slog bare løs på mig."
"Til sidst kom hans far derned."
"Det var hans far, som voldtog mig."
"Han råbte til sin søn:"
"Hvis man ikke betvinger en hest, så bliver den aldrig tam, Kirill."
Davs, min pige. Hvordan er din aften gået?
Stepan er plaget af sin gigt, så jeg skriver for ham.
Vil du have en kop te?
Manden fra restauranten dukkede op på hospitalet.
- Jeg sagde jo, at... - Ja. Det er min egen skyld.
Det er ikke nogens skyld.
En af mine venner fra Ukraine har en pistol fra krigen i Afghanistan.
Lad være at tale om skydevåben.
Jeg ordnede Vorijv zakone, da jeg arbejdede for KGB.
- Du har ikke arbejdet for KGB. - Jeg var i reserven.
Hvad ville han?
Han vil have dagbogen.
Til gengæld giver han os adressen til Tatianas familie.
Christines familie.
Man handler ikke med dem.
- Det er udveksling af oplysninger. - Har du glemt, hvad jeg lige læste?
Vi må se praktisk på det.
- Han vil gøre barnet fortræd. - Så er det afgjort.
Nej, nej.
Det er jo ikke vores verden. Vi er ganske almindelige mennesker.
Hun var et ganske almindeligt menneske.
Kom her.
Jeg har en gave til dig.
Fra Frankrig. De er skide gamle.
Værsgo.
Luk den op. Vin skal være gammel, ikke?
De koster 60 £ pr. Flaske, men jeg fik dem for 10 £ pr. Kasse.
- Hvorfra? - Det skal du ikke spørge om.
Hør...
Hvis far siger god for det, kan jeg fortælle dig mere.
Om import og eksport.
Sprutten er gaver til fars venner.
De rigtige varer kommer fra Kabul.
Er du med?
Du skræmte livet af mig, far. Hvad er der i vejen?
Hvad der er i vejen? Din ven Sojka er død.
Ja, og hvad så? Det har intet med mig at gøre.
- Du skal ikke lyve for mig. - Tro mig...
- Lad være med at lyve, sagde jeg. - Far!
- Lad være med at lyve! - Kirill.
Din far har ret. Det nytter ikke at lyve for ham.
- Hvad er det, du siger? - Azims nevø myrdede Sojka.
Kirill betalte ham for det.
- Hold dog kæft. - Din far kender altid sandheden.
- Du skal ikke være bekymret, chef. - Skal jeg ikke være bekymret?
Jeg har selv skilt mig af med liget.
- Politiet finder ikke noget. - Min søn begår drab i mit kvarter.
En kammerat. Og ingen har fortalt mig noget.
Vorijv zakones lov siger, at man ikke sladrer om sin kaptajn.
Kirill er min kaptajn.
Da jeg fandt ud af det, sørgede vi for at rydde op.
Sojka fortalte løgne om Kirill. Om din familie.
Det var det rigtige at gøre.
Det er noget, jeg afgør.
Man slår ikke en vor ihjel uden grund.
Vi ved jo begge, at Sojka sladrede til politiet.
Du er en velinformeret chauffør.
Jeg har kontakt til nogle tjetjenere.
De fortalte mig, at Sojka talte med politiet.
Kirill gjorde det rette.
Vores folk vil påskønne det.
- Jeg sværger på... - Hold kæft.
Hvis du er så velinformeret...
...så ved du også, at Sojka har brødre.
- Ja. Og Kirill har mig. - Javel, ja.
Se at få de kasser skjult.
Du hørte, hvad han sagde. Se at få de kasser gemt væk.
Ja, ja.
- Værsgo. - Tak.
- Hvordan kan du dog spise? - Jeg er sulten.
Det er deres chauffør.
Nu kommer han.
Mødes på et offentligt sted.
Mange mennesker. Det var klogt.
Jeg kan se, at du har livvagter med. Klogt.
Da jeg var i KGB, ordnede jeg udskud som dig.
- Hvad lavede du så der? - Stepan.
Anna?
Tak.
- Nu skal jeg have adressen. - Hvilken adresse?
Til Tatianas familie.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
- Der ser du. Jeg sagde det jo. - Anna!
Hun var 14. Læs dagbogen. Hun var 14, da han voldtog hende.
- I møgsvin slog hende ihjel. - Fald ned.
Vrede får folk til at handle dumt.
Glem alt om det her.
Du er endt et galt sted, Anna.
Du hører til derinde hos de rare mennesker.
Hold dig fra folk som mig.
Djævel!
- Møgsvin! - Stepan!
Jeg kan ikke holde det ud længere.
Vinduerne kan ikke åbnes, så jeg kan ikke kaste mig ud.
Hver dag giver de mig heroin.
Nogle gange føles det, som om det er noget, jeg drømmer.
Det er rart at have en, jeg kan stole på, til at udføre småopgaver.
I denne branche udspringer den største fare af små, dumme ting.
Der er ikke plads til skødesløshed.
- Skål. - Skål.
Hvad var det så for løgne, som Sojka fortalte om min søn?
- Ikke noget særligt. - Slog Kirill ham ihjel uden grund?
- Jeg vil nødig gentage det. - Gentag det for mig.
Du leger med prinsen for at kunne handle med kongen.
Vil du gøre forretninger med mig, må du være ærlig over for mig.
Tyve af ære.
Så hvad sagde Sojka om prinsen?
At han er en fulderik.
Og...
...bøsse.
Min eneste søn.
Det sner aldrig i denne by.
Det er aldrig varmt.
London er ludernes og bøssernes by.
Jeg tror, -
- at det er Londons skyld, at han er, som han er.
- Hvorfor så ikke rejse hjem? - Kulden går mig til marv og ben.
- Og KGB venter på mig. - FSB.
Nu hedder de FSB.
Uanset hvad de kalder sig, så er de langt værre end KGB.
Jordemoderen sagde, at hun har en russisk onkel.
- Jeg traf ham. - Så du ved, hvordan han ser ud.
Ja.
Hun siger, at han har læst dagbogen.
Man kan ikke betro en russer den slags oplysninger.
- Forstår du, hvad jeg mener? - Ja.
Du kunne måske tage dig af ham.
FØDEGANG
Jeg ville lige aflevere den, inden den blev stjålet.
Der er så mange tyve.
Jeg har den adresse, du søgte. Det er en landsby nær Novokuznetsk.
Jeg kender den.
Det er ikke et rart sted for børn. Især ikke den lille pige.
Hun vil få det bedre her i London.
Måske sammen med dig.
Så du har læst dagbogen?
Hvordan kan du blive i den branche?
Jeg er bare chauffør.
- Hvorfor kommer du med den? - Det ved jeg ikke.
Jeg kom bare forbi.
Din onkel...
- Har han virkelig været i KGB? - Det ved jeg ikke.
Bor han sammen med dig?
Jeg har repareret den. Nu er den i orden.
Tag det roligt.
Slap nu bare af.
Arsenal!
- Arsenal! Arsenal! - Narrøv!
- Arsenal!
Arsenal!
Arsenal! Arsenal!
Det er for min bror.
De ville slå mig ihjel. De tjetjenere er nogle udyr.
Hvad sagde de om min søn?
De sagde, at de ville skåne mig. Men kun hvis jeg gav dem Kirill.
Du er meget ærlig over for mig.
Jeg frygter dig, mere end jeg frygter dem.
Du skal aldrig mere indgå aftaler med andre i familien...
...bag min ryg.
Aldrig.
Jeg vil aldrig mere lytte til Kirill. Det sværger jeg på.
Ved de, hvor de kan finde Kirill?
- De er som ulve. - Ved de, hvordan han ser ud?
Nej, de er lige kommet ned fra bjergene.
Fortæl dem, at du nok skal føre Kirill til dem.
Sig, at de skal give dig to dage.
To dage.
Nu ved jeg, at jeg er gravid.
Man kan ikke se det endnu.
Efter voldtægten gav de mig piller, men det må have været for sent.
Jeg er dømt til at føde et nyt liv.
Men jeg vil gøre en ende på mit eget liv, -
- så barnet skånes for smerten.
- Hvad laver du her? - Det ved jeg ikke.
- Jeg kom bare forbi. - Ja, men så gå du bare videre forbi.
Skrid dog, kælling. Kom, Nikolai.
Gå hellere.
Familien betyder meget for jeres slags, ikke?
"Jeres slags"?
- Hvad vrøvler hun om? - Jeg hørte det ikke.
Fortæl Semyon, at det barn, jeg forløste, er hans datter.
- Hvad siger hun? - Det ved jeg ikke.
Hun var jomfru, da han voldtog hende.
Bagefter gav de hende piller. Det må være ham, der er faderen.
- Kirill! - Hold kæft, kælling!
- Glem hende. - Hun var 14. Kun et barn!
Du skal ikke nævne min fars navn!
Lad være med at lyve om ham. Og du skal end ikke se på hende.
Det er en ordre.
- Fortæl ham, hvad jeg sagde. - Hvilket?
Der er intet at fortælle. Slaver føder slaver.
Fortæl ham, hvad jeg har sagt.
Hende tøsen, du kneppede forleden. Den ukrainske pige.
Politiet dukkede op. Og ikke det almindelige politi.
De sparkede døren ind og spurgte efter hende ved navn.
Så tog de hende med. En kunde må have nævnt hendes navn.
- Hvordan kan de tage vores kvinder? - Aner det ikke.
Til helvede med politiet.
Hvad skal alle de gamle mennesker. Hvem holder fest, far?
Dødsenglen?
- Hun er 100 år gammel. - Ja, ja.
Gå ned i kælderen og hent nogle flasker cognac, Kirill.
12 flasker.
Hørte du det? Gå ned efter 12 flasker til far.
Nej, han skal blive her. Jeg vil drøfte forretninger med ham.
Forretninger? Hvilke forretninger?
Far...
Hvilke forretninger? Jeg skal jo vide, hvad han laver.
Gå ned i kælderen, Kirill. Og giv dig god tid!
Nå, fik du ordnet den gamle mand?
Ja.
Godt. Nu skal du være en af os.
Tak... far.
Du, min kære ven
må ikke tænke ilde om mig
i denne ødemark
kan du begrave mig.
Far byttede en pige fra Georgien for varerne her.
Tag dig ikke af det deroppe. Sådan er han bare.
Han spiller folk ud mod hinanden.
Mere og mere indser jeg, hvordan han er.
Her.
Lad os drikke for den georgiske pige.
Skal jeg nu drikke alene?
Han tilbød mig stjerner.
Jeg tog imod dem.
Tror du ikke, at jeg vidste det?
Han havde fortalt mig det. Det var sgu da min idé.
Han har sagt, at jeg skal lære dig en hel masse.
Det vil tage sin tid.
- Jeg har beskyttet dig indtil nu. - Ja, ja, Kirill.
"Ja, ja, Kirill"?
Tror du ikke, at jeg ved meget, som du ikke ved?
Jeg er født som vor. Stjernen er som et modermærke.
- Det ved jeg. - Glem det ikke.
Hvor fanden skal du hen? Kom og hjælp mig med flaskerne.
Din far skal ikke bruge dem mere.
Smuk bygning.
- Godaften. - Godaften.
- Er alt i orden? - Ja, alt er i orden.
Vi kan se, at du har siddet i fængsel i Sibirien.
Og at du har været tyv.
Min far arbejdede for staten.
Han reparerede embedsfolks biler.
Jeg begyndte at stjæle reservedele, da jeg var 15.
- Har du påtvungne tatoveringer? - Nej.
Så du var ikke samarbejdsvillig?
Jeg sad to år i en lukket afdeling.
- Har du siddet i Krestij-fænglset? - Ja, i isolation.
De kaldte mig "Træstubben", fordi de ikke kunne rokke mig.
Din far var en tøs og svagpisser, der arbejdede for staten. Ikke?
Nemlig. Han betyder intet for mig.
- Min mor... - Din mor var bare luder.
Ja.
Jeg har hverken far eller mor.
Der findes kun Vorijv zakones lov, som jeg altid har fulgt.
Det er derfor, at der er en tom plads over dit hjerte, -
- hvor stjernerne skal sidde.
Og en tom plads på dit knæ.
Jeg er allerede død.
Jeg døde, da jeg var 15. Nu lever jeg i dødszonen hele tiden.
Jeg har prøvet at få fat i Stepan.
Han plejer at være hos sin søster, men hun har ikke hørt fra ham.
Han spyttede på den ækle mand.
Jeg tvivler på, at chaufføren gør Stepan noget.
Hvor ved du det fra?
Du har vel ikke talt med ham igen?
- Du er sent på den. - Ja, det ved jeg.
Jeg fryser.
Lad os gå indenfor.
FINSBURY BADEANSTALT
Semyon anbefaler stedet her til forretningsmøder.
Her kan man se folks tatoveringer.
Kom. Vi skal nå en hel del.
Lad os gå ind og koge.
- Du sagde noget om Kabul. - Ja.
Vores forbindelser til Kabul stoppes hver anden eller tredje uge.
- Hvorfor? - Hvorfor?
Amerikanerne. Det forbandede NATO.
Valerij Nabokov...
...importerer blomster og fjernsyn til England.
Fjernsynene er et ud af ti.
Det betyder, -
- at hvert tiende fjernsyn rummer en særlig forsendelse.
Hvor losser de dem?
Det fortæller jeg dig, når jeg har været på toilettet.
Ja.
Jeg er snart tilbage.
"Hvor losser de dem?"
Kirill er derinde.
Der. Der.
I kan se stjernen på hans bryst.
Det var godt.
- Klarer du den? - Gør det af med ham.
Min onkel...
Ham, der spyttede dig i ansigtet. Han er forsvundet.
Hvis vi ikke snart hører fra ham, går vi til politiet.
Ved du, hvor han er?
Ja. I Skotland.
Edinburgh. Femstjernet hotel.
- Edinburgh? - Din onkel vidste for meget.
De sagde, jeg skulle sende ham til himmels med en kugle for panden.
I stedet sendte jeg ham til Edinburgh på første klasse.
Han har det fint.
Han er af den gamle garde. Han forstår situationen.
Eksil eller døden.
Hans hotel hedder Caledonia.
Goddag. Nikolai Luzhin, tak.
Det kræver særlig tilladelse.
Så du fik min besked.
Det er usædvanligt at anvende et lig som statusrapport.
Det må stride mod FSB's regler.
- Du kommer ikke for at hygge. - Nej.
I lyset af det, der nu er sket, -
- og de andre voldelige episoder, som du har været indblandet i, -
- har politiet sendt en officiel anmodning til ambassaden om, -
- at din hemmelige mission i London bringes til ophør.
Du har overskredet alle aftaler.
Hvis de afbryder operationen nu...
...spilder de dem her.
Fortæl dem, at du har set stjernerne over mit hjerte.
Fortæl dem, at jeg er indenfor.
Fortæl dem, at jeg erstatter Semyon som chef for organisationen i London.
Hvilke stoffer er du på?
Få Semyon af vejen. I må anholde ham.
- Hvad skal vi anholde ham for? - Voldtægt.
- Pigen var 14 år. - Og hun er villig til at vidne?
Hun er død, men hun har født Semyons barn.
Hvis barnet er hans, og pigen var mindreårig, er det jo voldtægt.
I har barnet. I skal bare bruge Semyons DNA.
Det kunne være skæbnens ironi, hvis I anvendte hans blod til det.
- Hvad kigger du på, lille skat? - Dig.
Hvad råbte du og bedstefar om i aftes?
- Ikke noget, lille skat. - Det lød, som om det var noget.
En, jeg holder af, er blevet såret, og jeg gav bedstefar skylden.
Sloges I? Jeg hørte larm.
Nej.
Man slås ikke, hvis den ene ikke slår igen, vel?
Gå ovenpå, Maria.
Gå nu ovenpå.
Hvad ville de dig, far?
De ville forgifte mig.
De tog blod fra mig med en kanyle.
Sikkert samme kanyle, de bruger til narkomaner, negre og bøsser.
Nu har jeg sikkert fået bøssepest.
Hvad vil de med dit blod, far?
- Farvel. - Godnat.
Hvor har I gjort af Christine? Fortæl mig det, dit møgsvin!
- Han har taget hende, ikke? - Hvad taler du om?
Jeg så Kirill, så jeg troede...
Tilgiv mig.
Tilgiv mig, lille pige. Undskyld.
Hun er jo bare en lille pige.
Hun er fandeme bare en lille pige.
Kirill...
Lad mig tage barnet.
Lad mig nu. Hun fryser.
Vi slår ikke små børn ihjel.
Det vil se meget dårligt ud. Din far er gået for vidt.
Du er enten med ham eller med mig.
Med ham eller med mig.
Du er med ham eller med mig.
Jeg sværger på, at jeg ikke vidste, at far lokkede dig i en fælde.
Det ved jeg godt.
Det ved jeg godt, Kirill.
Lad mig nu få hende.
Tak.
Din far kommer i fængsel. Familieforetagendet bliver dit.
Nu er det dig, der er chef.
Du er chef nu. Og vi er kompagnoner.
Ja.
Lad os nu gå hjem.
- Lad mig køre dig hjem. - Nej, vi går glip af årets fest.
Godt nytår. Kom.
Det er en ordre!
- Går det? - Jeg vil vide, hvem du er.
Hvorfor hjalp du os?
Hvordan kan jeg blive konge, hvis kongen stadig er på tronen?
Gud velsigne dig.
Farvel, Anna Ivanovna.
Farvel.
Nikolai!
Min lille russiske dukke.
Skal vi finde mor?
- Der har vi hende jo. - Min egen, lille engel.
Mit lille pus. Er du sulten?
Jeg hedder Tatiana.
Min far omkom i minen, så han var allerede begravet, da han døde.
Vi var alle levende begravet der. Under den russiske muld.
Så jeg rejste derfra for at finde en bedre tilværelse.
Tekster: Aage Brock SDI Media Denmark